ÅR 2022 - NEW YORK CITY BEFOLKNING: 40000000
Utegangsforbud for uberettigede begynner om én time.
Samtalene med guvernør Santini-
- sponses av plantekonsentratene Soylent Red og Soylent Yellow-
- og det nye, deilige Soylent Green, framstilt av energirik plankton.
På grunn av sin popularitet er Soylent Green vanskelig å få tak i.
På tirsdager får en Soylent Green. - Guvernør Santini?
Takk, Richard. Det er en glede å få snakke til newyorkerne.
Tullpreik.
Hva har du funnet ut om sakene jeg ga deg?
Matthewson... mord.
Utenfor ditt område. Det var i Philadelphia.
Chergov, mord. Han reiste hjem i går.
Donaldson, flere voldtekter. Han har rulleblad.
Han kan bli utvist. Få ham vekk fra Manhattan.
- Og Zolitnikoff? - Gi meg litt tid.
- Det har du sagt i tre dager. - Jeg finner ikke mappene.
Har lett i timevis på Utvekslingen. Snakket med hver eneste bok.
Det er 20 millioner på Manhattan som venter på å ta jobbene våre.
Jeg vil oppklare saken.
Tror du at jeg kan utrette mirakler? Jeg er bare en vanlig politibok.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg bryr meg. - Det er jobben din, og du elsker meg.
- Margarinen er harsk. - Fordømt.
Zolitnikoff, ingen opplysninger. Matthewson, utenfor mitt område.
Chergov har reist hjem, og Donaldson skal utvises.
- Spis noe. - Jeg er ikke sulten ennå.
- Det er ikke så ille. - Smakløs møkk.
Du har jo aldri smakt noe bedre.
Men i...
Da jeg var barn, var mat fortsatt mat.
Før vitenskapens trollmenn forgiftet vannet, -
- forurenset jorden, utryddet alle plantene og dyrene...
Da kjøpte man kjøtt hvor som helst. Det fantes egg og smør og salat.
- Du har fortalt det, Sol... - Ingenting overlever i denne heten.
Drivhuseffekten, alt brenner opp.
Ok, smartingen.
Spis litt Soylent Green og ro deg ned.
Jeg spiste det opp i går. Jeg var sulten.
- Jeg ordner mer på tirsdag. - Gjør det. Jeg vil slippe opptøyene.
Slutt, jeg lader opp batteriene. Du kan få hjerteinfarkt.
Så heldig er jeg neppe. Jeg har tråkket halve jorda rundt.
- Jeg begynner å bli lei av deg. - Ja, men du elsker meg.
Nattskift igjen. Jeg blir sen.
- Ta deg noe å spise. - Vaya con dios.
- Hva? - Gå med Gud!
Tosk...
- Gilbert? - God dag, mr. Donovan.
Jeg har noe til deg. Sett deg inn.
Håndlagd, hva?
- Husker du hva du skal si? - Ja, men jeg forstår det ikke.
- Så fint å høre deg le. - Bli med å spille.
- Takk for leketøyet. - Jeg er glad du liker det.
- Jeg vil gjøre noe for deg... - Klar, miss Shirl? Vi er sene.
Lfølge inventarlisten har vi lite av alt.
Jeg tar med en overraskelse hjem.
- Jeg ødela fem ufoer med én rakett. - Bra for en amatør.
Jeg har utegangstillatelsen din.
279 dollar og 15 cent.
- Vi sier 279. - Underskriv, Brady.
Mr. Brady?
Jeg har ikke glemt det.
Dere ba om noe ekstra, og jeg har ordnet det.
Hvor ofte kan jeg tilby noe virkelig fantastisk?
Se.
Kjøtt, miss Shirl. Finere kjøtt enn du noensinne har sett.
Hva er du ute etter?
Deg, mr. Simonson.
Det var vel på tide...
Jeg skal si at de er lei for det, -
- men du er blitt upålitelig.
- Det er sant. - De kan ikke risikere katastrofe.
De har rett.
Så da... er dette riktig?
Nei, ikke riktig.
Nødvendig.
For hvem?
For... Gud.
Han levde under rutinekontrollen kl. 10.35.
- Hva heter du igjen? - Charles. Bare Charles.
Det er lovlig.
Det har ikke hendt noe her på flere år.
Skanneren og alarmen sluttet å virke forrige torsdag.
Produsenten har gått konkurs, så vi må lage egne reservedeler.
Det tar en evighet.
Ingenting fungerer. Om dere ante hva jeg må utstå.
Jeg må fortelle det til de andre. Skal jeg si at han er myrdet?
Her er en skanner og en alarm. Men vi bør ha flere vakter.
Vent her.
Kriminalbetjent Thorn, 14. distrikt.
Tab Fielding. Jeg var mr. Simonsons livvakt.
Er du innredning? Mr. Simonsons?
- Tilhørte du ham eller boligen? - Boligen.
- Hvor er Simonson? - I stua.
- Hva var hans fullstendige navn? - William R. Simonson.
- Yrke? - Rik.
- Rik av hva? - Jus, politikk...
Jeg fikk inntrykk av at han var pensjonert.
- Har dere en inventarliste? - Ja, sir.
Ser man det...
Gi meg en drink.
Slapp av. Du jobber ikke for ham lenger.
- Jeg har fått lønn for hele måneden. - Hent flasken.
- Sjefen din gjorde neppe motstand. - Det var ikke stilen hans.
- De fleste ønsker å leve. - Sier du det, så...
Du er en drøm.
Bourbon! Utrolig...
Hvor var du da sjefen din ble slaktet?
- Vi var ute og handlet. - Vi?
Jenta og jeg. Shirl.
Vi var tilbake kl. 11. Jeg så merker på døra og løp inn, men...
- Kan du skrive? - Ja.
Da kan du skrive en rapport.
Skriv hva du gjorde i kveld, i går, og ta med ansettelsesnummeret.
Ok.
- Tenk om vi ikke hadde dratt... - Han sa jo at vi skulle dra.
- Jeg tror at han ønsket å dø. - Det var en innbruddstyv, Shirl.
Det var ikke noens feil.
Jobber du med rapporten?
Hva var det du het? Shirl?
Kom inn hit en stund, Shirl.
Lukk døra.
Vis meg hendene dine.
Hvor mange ganger har du hatt problemer med politiet?
Aldri.
Ingen blåmerker... Han slo deg ikke. Du er heldig.
Han slo meg aldri.
Han var snill, han slo meg aldri. Skulle ønske at han levde for alltid.
Kanskje du var utro? Med livvakten, kanskje?
Spør Charles. Jeg er ikke utro.
- Gi deg... - Jeg ville aldri risikert jobben.
- Så du liket? - Bare et øyeblikk.
- Lå det slik det gjør nå? - Ja, akkurat slik.
- Ja? - Sanitetspatruljen er her, betjent.
- Hvordan ser kontrakten din ut? - Jeg blir til neste leieboer.
Kanskje jeg må stille flere spørsmål senere.
Ok, Shirl... Det var det.
Jeg trodde du var i opprørsstyrken?
Må du jobbe doble skift? Ikke rart du ser sliten ut.
- Hvordan skal han merkes? - Simonson, mord, avfall.
Det er fullt på avfallshåndteringen. Skriv under.
- Min vanlige andel? - Du skal få din andel.
Hvor fører de ham? Fortell det, er du snill.
De tar ham med til en avfallsstasjon utenfor byen.
Da bestemor døde, var det en seremoni...
- Jeg husker det. - Jeg vet det.
Har du rapporten?
- Hva med dødsfallsbidraget? - Det går til nærmeste slektning.
- Det er ingen nærmeste slektning. - Du kan søke om 30 dager.
- Jeg tenkte på Shirl. - Ja, det gjorde du nok.
Wagner! Gir du meg skyss hjem?
Sol!
Hva gjør du hjemme? Hva er klokka?
Papir... Nytt papir.
Noen blyanter?
Har du noensinne sett en så stor såpe?
Det er ditt neste oppdrag som byr: William Simonson, Chelsea Towers.
"Soylents oseanografiske rapport, 2015 til 2019."
To bind...
- Hvor fikk du tak i disse? - I bokhylla hans.
- Liker du dem? - Jeg elsker dem!
Vet du hvor mange bøker som ble utgitt en gang i tida?
Da det fantes papir, trykkpresser og...
Hva i huleste? Herregud...
Simonson var en stor mann.
Kjærlighetseple...
Er den ikke vakker?
Sol...
Kjøtt!
Herregud!
Hvordan ble det slik?
Stikk. Gå tilbake til den dumme jobben din.
Ikke gjør noe stort ut av det, Sol.
Vi klarer oss fint.
Vi klarer oss dårlig! Akkurat som da jeg var liten.
Ingen bryr seg, ingen prøver. Det gjelder meg også.
- Jeg burde dratt hjem for lenge siden. - Jeg trenger deg.
Simonson, William R.
Nummer ACX 2167 D.
- 200 kontant? 250 i matkuponger? - Kontant, takk.
Dødsfallsbidrag blir betalt ut ved bord én og to.
Det er rotete i kveld, Callahan?
Vi dobler opprørsstyrkene ved 62 i morgen.
Det blir litt tynt ved 101, så vi bruker skyflene.
Du kom til slutt... Vet du hvor mye klokka er?
- Fortell, du har jo klokke. - Beklager, den går ikke.
Få se. Kanskje jeg kan fikse den igjen.
- Da så... Matthewson-drapet? - Utenfor vårt område. Kona hans løy.
Vi tar henne hvis vi finner henne.
- Zolitnikoff? - Jeg jobber med saken.
Altså er du fortsatt ikke kommet noen vei.
Hvor gammel er Sol Roth?
- Han er ok. - Han er ferdig.
- Du må skaffe en annen bok. - Nei.
- Før eller siden... - Men ikke nå.
- Simonson? - Det skulle se ut som rovmord.
- Og hva tror du? - Han ble henrettet.
Én: Alarmen fungerte ikke for første gang på to år.
To: Livvakten var ute og handlet. Tre: Kjeltringen tok ingenting.
Fire: Kjeltringen var ingen kjeltring. Det skulle bare se sånn ut.
- Hva tok du? - Alt jeg kom over.
Har du noe til mamma?
100 til meg, Kulozik og du får 50 hver.
10 til Wagner fra din andel.
Simonson må ha vært stor. Stor nok for Chelsea Towers.
- Hvem hadde de på innsiden? - Jeg satser på livvakten.
- Innredningen, da? - Som grapefrukt.
- Du har ikke sett grapefrukt. - Du har ikke sett henne.
Av gårde med deg nå.
Vet du hva jeg tror? Denne gangen er den virkelig ødelagt.
PÅ TIRSDAGER FÅR MAN SO YLENT GREEN
Se hvor du setter beina!
- Kan jeg hjelpe deg? - Thorn, 14. distrikt.
- Vi driver lovlig virksomhet her. - Jeg vil snakke med Tab Fielding.
- Hvem er det? - Politiet.
Et øyeblikk.
Jeg er ikke påkledd!
- Få se skiltet ditt. - Lukk opp.
Betjent Thorn, 14. distrikt. Jeg vil snakke med mr. Fielding.
Han er ikke hjemme. Jeg er Martha Phillips, jeg bor her.
Jeg møtte Tab i går, og jeg vil stille flere spørsmål.
- Vet du hvor han er? - Nei.
- Når kommer han hjem? - Jeg vet ikke. Han bare gikk.
- Flott... Tilhører du innredningen? - Vi har vært sammen i fire år.
- En del av innredningen, altså? - Ja.
Dere har det virkelig kjempefint her.
- Det er ris. - Jeg har sett det før.
- Tab klarer seg visst bra. - Han har et godt ry.
- Hos hvem? - Dem han arbeider for.
Du vet hvem... Chelsea West.
Når han kommer hjem, så si at jeg har vært her.
- Kom hit litt. - Ja visst.
Jeg har ikke sett en forbrenningsovn på mange år.
- Har dere brukt den i det siste? - Den fungerer ikke.
Nei, hva fungerer egentlig?
Det er virkelig kjempefint her.
Mye plass.
Ja, vi var heldige som fikk det.
Beklager at jeg braste inn sånn. Det er rutine.
Jeg har ikke vært særlig hyggelig.
Jeg burde ha bydd deg på noe.
Hadde jeg hatt tid, ville jeg bedt om det.
Den drittsekken...
Jeg har ikke spist noe sånt på mange år.
- Jeg har aldri gjort det. - Nå vet du hva du har gått glipp av.
Det fantes en verden en gang. Jeg var der.
Jeg vet det...
I din ungdom var menneskene bedre.
Tullprat! Menneskene har alltid vært for jævlige.
Men verden var vakker.
Det er sent.
Jeg må på jobb. Hva har du på Simonson?
Bøkene mine er 20 år gamle, og du forventer et mirakel.
- Simonson, Sol... Rapporter. - Tosk.
Biografisk leksikon, 2006. Det siste som ble gitt ut.
Simonson, William R.
Født i 1954. Han har neppe giftet seg.
Tok eksamen på Yale i 1977.
Åpnet firma sammen med Borden og Santini.
- Guvernør Santini? - Det kommer mer.
I 1997 var han direktør for Holcox i Norfolk i Virginia.
De produserte utstyr til å frysetørre mat.
Og i 2018...
...ble Holcox kjøpt av Soylent, og Simonson fikk en plass i styret.
- Soylents styre? - Den døde var betydningsfull.
Soylent styrer matforsyningen i halve verden.
Disse er tekniske og svært hemmelige.
Unummererte. Offisielt sett eksisterer de ikke.
Hva mer ønsker du? Juridiske opplysninger, Soylent, oseanografi?
- Alt sammen. - Det er umulig.
Sjekk med Utvekslingen.
Tror du at du må fortelle meg det?
Jeg har faktisk vært lærer. En respektert mann.
Anstreng deg litt ekstra. Det er mye penger i dette.
- For hvem? - Blås i det. Husk vannet.
Selvsagt. Jeg dør hvis jeg ikke får vann.
- Smak. - Hva er det for noe?
Jordbær? Til 150 dollar glasset!
Thorn.
ID-kode RC 105... La meg få 14. distrikt.
- Hva med å komme inn, Thorn? - Jeg arbeider med Simonson-saken.
- Hva har du? - Han var direktør hos Soylent.
- Noe mer? - Det er noen som skygger meg.
Stakkars deg...
Ville du ha trodd at en livvakt har råd til jordbær?
Det er best du rapporterer inn med det samme.
Det var Thorn. Fordømt dyktig politi.
Jeg forstår ditt dilemma. Men dere vil vel samarbeide med guvernøren?
Det er dere som bestemmer.
Det ser ut til å være en lyshudet mann, en beskytter.
Ut fra det forrige kortet ser vi at det gjelder en tremånedersperiode.
Bildene sier altså at du kommer til å bli tryggere snart.
- Hvem er det? - Betjent Thorn.
Jeg har flere spørsmål.
- Har du fest? - Det er bare noen venner.
Det er greit.
Is...
Perfekt.
Det er fortsatt over 30 grader.
Hadde jeg råd, ville jeg røykt to-tre hver dag.
Bli med meg.
Senga.
Dere har virkelig gjort det fint her.
Parfyme.
Han ble myrdet. Henrettet. Det var ikke innbrudd.
- Skjønner du? - Ja.
- Hadde han slektninger? - Ikke som jeg vet om.
Vet du hvem han jobbet for?
- Du var jo hos ham i tre år. - Han snakket ikke om jobben.
- Traff du vennene hans? - Ja, noen av dem.
- Hva het de? - Vi ble ikke presentert for hverandre.
En av dem het Lempeter, en annen Tompkins...
...og en het Santini.
Det er alt jeg husker. Han inviterte ikke folk hjem så ofte.
- Santini er guvernør. - Og?
Hvor dro du med Simonson?
Ingen steder.
Vi shoppet iblant.
Men... en gang tok han meg med til kirken.
Først for en måned siden, og så noen dager før han døde.
- Hva gjorde han der? - Han ba.
Og han snakket med en prest. Det er alt.
Hvorfor tok han med deg, tror du?
Jeg tror han ville ha med seg noen.
Han oppførte seg rart mot slutten. Han rørte meg ikke på måneder.
Iblant begynte han å gråte uten grunn.
Gamle mennesker gjør slikt.
Jeg forstår meg ikke på Simonson.
Hvis jeg var rik og betydningsfull, -
- hadde mye å spise, ekte bourbon og en kvinne som deg, -
- ville jeg ikke gått i kirken.
Hva driver dere med?! Jeg skal lære dere å bryte reglene!
Jeg har jo sagt at innredningen blir i leiligheten!
Jeg mener det!
- Jeg skal sparke dere! - Stopp!
Jeg ante ikke at du var her.
De har fri én dag i måneden, og likevel bryter de reglene.
Man kan jo mene at de bør være takknemlige.
Vet du, Charlie...
De er her fordi jeg ville spørre dem ut.
Tror du ikke på meg?
Du burde ha fortalt meg det. Reglene krever det.
Vil du levere inn en klage?
Hva sier du, Charlie?
Nei. Jeg vil ikke gjøre noe uvennlig mot deg, mr. Thorn.
Jeg lurer på om noen av jentene vil klage på deg?
Kanskje ikke... De vil kanskje være vennlige.
Jeg håper det. Gjør ikke du det?
- Gjør ikke du det? - Jo.
Forsvinn.
Kanskje vi alle bør gå.
Charles er bedre enn mange andre.
- Blir du aldri sint? - Hvordan det?
Jeg gikk fra sakene mine her inne.
Det er fortsatt mørkt ute. Du kan bli en stund.
Du kan vaske deg, og jeg kan lage frokost.
- Hvorfor skulle du gjøre det? - Det er masse mat her.
Charles tør ikke protestere nå.
Jeg må jobbe.
Jeg vil ikke være alene.
Jeg blir redd når jeg er alene.
Jeg har ingenting å tilby en innredning.
Den nye leieboeren vil kanskje ikke ha meg.
Leiligheten min er ikke som denne.
Dette er hjemmet mitt.
Jeg har vært her lenge.
Du kan dusje så lenge du vil.
- Har dere varmt vann? - Svært varmt.
Jeg har ikke tatt et varmt bad på...
Jeg tørker deg etterpå.
Ok. Skru klimaanlegget på fullt.
Hele veien. Det blir kaldt slik vintrene var.
- Og frokosten? - Hva du enn ønsker.
- Jordbær. - Jeg har aldri sett jordbær.
Ok, et egg, da. Hvem trenger jordbær?
Mamma! Mamma!
Søster!
- Hvor er presten? - Han er der borte.
Thorn fra 14. distrikt, pater.
Jeg heter Paul.
- Har jeg gjort noe? - Jeg etterforsker Simonson-drapet.
- Hvem? - Simonson. En rik, viktig mann.
- Jeg husker ikke. - Du har snakket med ham.
En rik mann. Nå husker jeg det.
Det kommer ingen rike hit lenger. Vi har ikke engang rom til de fattige.
De er altfor mange. Minnet mitt har forvitret.
Alt jeg gjør, er å gi plass til dem som trenger det.
Trenger du litt plass?
- Jeg vil vite hva han sa. - Er du helt sikker på at han er død?
- Hva snakket dere om? - Kom i morgen, jeg er så trøtt...
Hørte du hans skriftemål?
Vi burde holde messe, men det er ikke plass.
- Dette er viktig! - Jeg kan ikke hjelpe deg.
Tilgi meg, det tilintetgjør meg!
- Hva tilintetgjør deg? - Sannheten.
- Sannheten Simonson fortalte? - All sannhet.
Hva sa han under skriftemålet?
Herregud...
- Vi avslutter Simonson-saken. - Fanden!
Du hørte hva jeg sa. Saken er avsluttet. Underskriv.
- I går var du enig med meg. - 137 personer er blitt myrdet siden.
Jeg vil ikke forfalske rapporten!
- Har du en mistenkt? - Jeg har noen spor.
Dette kan man ikke bare glemme. Og dessuten blir jeg jo skygget!
- Det er noe som ikke stemmer. - Underskriv, så ordner jeg resten.
Ett av Soylents styremedlemmer er blitt slaktet med en kjøttkrok!
- Hvem har kjøpt deg? - Får man lønn, er man kjøpt.
Storkarene vil avslutte saken. Skriv under!
Hvis jeg skriver under og noen spør hvorfor, kan jeg få sparken!
Jeg risikerer ikke jobben for deg. Ikke jobben!
Du, storkar... Du skal være med i opprørsstyrken.
Supert... Da er dagen min reddet.
Dette het Gramercy Park. I dag finnes det ikke andre trær i byen.
Guvernør... Beklager at jeg forstyrrer.
Sekretæren din sa hvor du var. Det er viktig.
- Angående saken? - Jeg er her for å informere deg om...
...at etterforskningen rundt Simonson skal opphøre.
Den ansvarlige politimannen nekter å avslutte saken.
Kanskje fordi han var i kirken i går. Simonsons kirke.
Purken snakket med presten i 20 minutter.
Det er den samme presten som hørte Simonsons skriftemål.
Jeg bør ikke høre mer.
Gjør det du må.
Velsigne meg Far, for jeg har syndet. Jeg har ikke skriftet på et halvt år.
Et skikkelig funn, folkens! Syntetisk fottøy!
Her er det plast! Vi har et stort utvalg plastvarer!
Noe er slitt, annet er i topp stand!
Energirik Yellow Soylent, produsert av ekte soyabønner!
Soylent-smuler, to dollar kiloet! Billigste mat på markedet!
Soylent-baller! Kom og kjøp Soylent-baller!
Bare kom, her er det Soylent Green!
Jeg fikk en kvart kilo!
Jeg har stått i kø hele dagen, og jeg fikk bare en kvart kilo!
De går tom for Soylent Green. Det er noe galt med transporten.
- Det blir opptøyer. - Selv ikke skyflene vil duge.
- Når skal du fortelle det? - Straks jeg tør.
Om fem minutter. Du kan jo si det videre.
Dette er politiet. Dette er politiet.
Jeg ber dere spre dere.
Det er tomt for Soylent Green.
Dere må evakuere området. Skyflene er på vei.
Jeg gjentar: Skyflene er på vei.
Det er tirsdag i dag!
Hvorfor har du ikke låst?
Mr. Fielding...
Hvorfor lurte du Simonson i fella? Det kan bare ha vært deg.
- Hvem betaler regningene dine? - Jeg.
Jeg slår ikke en purk. Din fordømte kødd...
Jeg vet det.
Det der får man livstid for! På en avfallsstasjon i en Soylent-fabrikk!
Det store Soylent-selskapet... Jobber du for dem, liksom Simonson?
Hvor mye betalte de? Betaler de jordbærene dine?
Blir jeg skygget igjen, så dreper jeg dere begge to. Forstått?
La meg være i fred!
- Thorn... - Jeg var bekymret for deg.
- Hva har hendt? - Det spiller ingen rolle.
God kveld, mr. Roth.
Jeg formoder at dere har et politiproblem.
Ja, det gjelder William Simonson.
Og... disse.
Thorn...
Det er utegangsforbud.
Hvordan går det med deg?
Mye bedre.
Jeg syns du bør gå til politiets lege.
Kanskje han fritar meg fra tjeneste.
Etter to dager får jeg sparken.
- Vi kan dra til en annen by. - Hvorfor det? Alle er like.
- Ut på landet? - Ulovlig. Bondegårdene er som fort.
De vokter jorda like strengt som avfallsstasjonene og fabrikkene.
Det fins gærninger som vil ta alt vi har.
- Simonson var kanskje én av dem. - Jeg kan ikke tro det.
Da er det jo ikke noe sted vi kan dra.
Hvorfor skulle vi dra noe sted?
Vær forsiktig. Ha på skanneren, ikke gå noe sted uten livvakt.
Den nye leieboeren kommer i kveld.
Han vil like deg.
Du er fantastisk innredning.
Ikke snakk slik til meg.
Vær så snill...
Ok.
- Det er fryktelig. - Du må akseptere det.
Jeg ser ordene, men jeg tror dem ikke.
Tro det. Bevisene er overveldende.
Simonson satt i styret.
Han fant det ut, og det påvirket ham dypt.
Selskapet visste at de ikke kunne stole på ham lenger.
De fryktet at han ville snakke, så de fjernet ham.
- Hvorfor gjør de det? - Det er enklere.
"Hensiktsmessig", blir det visst kalt.
Vi trenger bevis for virksomheten deres-
- før vi kan kontakte Nasjonenes råd.
- Herregud... - Hvilken gud, mr. Roth?
Hvor kan vi finne ham?
Hjemme, kanskje.
Ja... Hjemme.
Jeg har ventet i to år på en leilighet her.
- Hvor lenge har du vært her? - Lenge.
- Hvor gammel er du? - 21.
- Charles sa at du er 24. - Da lyver vi begge to.
Ok...
Jeg sover lenge og spiser mye til frokost.
Jeg får ofte gjester. Iblant i business, og da vil vi være i fred.
Iblant vil vi more oss, og da vil vi ha en morsom jente.
Er du morsom?
Kan jeg hjelpe deg, sir?
- Det føles deilig. - Vær så god, kom inn.
Jeg reiser hjem. Sol.
- Og yndlingsfargen? - Oransje, tror jeg.
- Musikk? - Klassisk. Lett klassisk.
Underskriv her, mr. Roth.
- Jeg får tjue minutter? - Det garanterer vi.
Denne veien, mr. Roth.
Jeg ser at oransje er yndlingsfargen din.
Vil du ha tak i Solomon Roth? Denne veien.
Jeg beklager at du gikk glipp av ouverturen.
- Jeg vil treffe ham. - Vi kan ikke avbryte seremonien.
Åpne umiddelbart, ellers dør du før ham!
Hører du meg, Sol?
Thorn?
Takk for at du kom.
- Jeg har levd for lenge. - Nei.
Jeg er glad i deg, Thorn.
Jeg er glad i deg.
- Ser du det? - Ja...
- Ikke sant det er vakkert? - Ja.
Det var jo det jeg sa.
Hvordan skulle jeg ha forstått det?
Hvordan skulle jeg... Hvordan skulle jeg ha forestilt meg det?
Fryktelig...
Simonson.
Soylent.
Hør, Thorn.
Jeg hører ham ikke. Gjør noe!
Ja, Sol?
Du må bevise det, Thorn.
Gå til Utvekslingen. Vær så snill...
Du må bevise det.
Utvekslingen.
Thorn, ID-kode RC 105. La meg få 14. distrikt.
- Et øyeblikk... Det er opptatt. - Bryt inn!
Samtalen har prioritet 6- 1.
La meg få Chelsea Towers. Avbryt samtalene hvis du når 14...
- Det er meg, Shirl. - Jeg må snakke med deg, Thorn.
Vi har ikke tid.
- Den nye gjesten vil ha meg. - Fint! Bli hos ham.
- Men jeg vil jo leve med deg. - Du lever lenger uten meg!
- Jeg har 1.betjent Hatcher. - Sett ham over.
- Hvor har du vært, Thorn? - Jeg er på Utvekslingen.
Hjelp meg, Hatcher.
Det ligger en til der borte.
- Lever du, gutt? - Hatcher...
- Tok jeg ham? - Ja, du tok ham.
Du hører ikke særlig godt etter, men du er en dyktig purk.
Gå til Utvekslingen... Du må fortelle dem at de har rett.
Først må vi ta oss av deg.
Du forstår ikke hva jeg mener. Jeg har bevisene de trenger.
Jeg har sett det. Jeg har sett det skje.
De må fortelle det til alle. Havene dør, planktonet dør.
Det er mennesker...
Soylent Green består av mennesker.
De lager maten vår av mennesker. Snart aler de oss opp som kveg.
- Du må fortelle dem det! - Det lover jeg.
Fortell det til alle. Du må fortelle det!
Soylent Green er lagd av mennesker!
Vi må stoppe dem!
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]